Ne, sūneli, niekada nenutrink peilio. Kraujas turi palikti ant ašmenų
Kada nors tai suprasi.
Kai ka aš vos prisimenu.
Visa kita pas mane ateina per sapnus.
Šventas Michailai padėk mums mūšyje.
Tapk mūsų ginėju.
Nuo velnio išpuolių ir bausmių.
O dabar tu, sūneli.
Šventas Michailai.
Garsiau.
Šventas Michailai.
Ką jis padarė?
Jis išvarė šėtoną iš rojaus.
Geras berniukas!
Ei, drauguži! Džoni!
Kas tai per mūšis?
Vietiniai prieš linksmuosius brolius.
Ka tu čia turi?
Ne tavo reikalas. Žinai, ka jie neša? Užmuštus zuikius.
Tai, tai, Vienuoli!
Tu su mumis?
Aš padėsiu jums, bet paskutinį kartą ir už gerus pinigus.
Aš duosiu po dešimtinę kiekvienam.
Po dešimtinę?
Pažadu.
Po dešimtinę už brolį. Taip, taip
Sutariam.
Tai čia ir yra tavo nenaudingoji armija, šventas tėveli?
Keletą nusprogusių kekšių ir saujalė driskių!
Aš žinau, Bili, kad tai bus karių mūšis,
o ne švelnių bobelių.
Todėl aš ir atsivedžiau karius.
Mes jus sutrinsim.
Purvini niekšai!
Paršiasnukai!
Kas ten vapsi?
40 vagiu!
Tebūnie taip.
Mes susitikom toje išrinktoje žemėje
kad palei mano iššūkį ir pagal senus kovos įstatymus
nuspręsti amžinai...
kas karaliaus Penkiuose Kampuose
Mes, pirmieji gyventojai, čia gimę...
arba svetimšaliai, niekinantys mūsų žemę!
Neatiduosim jos smirdantiems šunims!
Pagal senus kovos įstatymus aš priimu iššūkį taip vadinamų pirmųjų gyventojų.
Jūs visur persekiojate mano brolius!
Bet daugiau taip nebebus!
Tegul tie, kurie nori pykčiu ir nuodėme
įvesti čia savo neteisėtus įstatymus
būna pasmerkti mūsų neapykantos!
Teužgriūva tikrojo krikščionio ranka ant niekšingos romos tėvonijos!
Įsišaknyjusi šlykšti šeima!
Šventike!
Pažiūrėkit į mane!
Kas pas mane ant peilio?
Tėve, kelkis!
Viskas gerai.
Gerai.
Sūnau mano.
Niekada neatsigręžk.
Greit viskas baigsis, šventike.
Pribaik mane!
Tegul tavo peilis pasilieka su tavim.
Šiandien mums atiteko didelis grobis.
Bet nei viena ranka neturi jo priliesti!
Nei viena ranka jo neprilies!
Palaidokite jį taip kaip yra.
Garbingai!
Neanksčiau, kaip aš gausiu savo pažadėtąją dalį!
Ne!
Tai teisinga. Nelabai gražu, bet teisingai.
Dėkoju.
Ką daryti su berniuku?
Pažiūrėk į mane.
Atiduokite jį į prieglaudą.
Prižiūrėkite, kad jis gautų gerą išsilavinimą.
Gerai, vaikine. Atsisveikink su savo tėvu.
Ei, vaikine! Laikykit jį!
Bėk čia!
Kur tu, vaikine? Išeik, sūneli.
Kur jis?
Čiupk jį!
Tėvas Velonas mirė garbinga mirtimi.
Jis buvo užmuštas! Kaip ir jo zuikiai. Su jais baigta.
Ir kad nuo šiol niekas neištartų jo vardo.
Čia tu išaugai iš berniuko į vyrą.
Praėjo 16 metų.
Pradėjęs savo žemiškas nuodėmes iš išdidumo, nešvarumo, aistros ir keršto troškimo,
Dievas tau atleido.
It tu turi atleisti.
Tu įžengi į pasaulį, draskomą pasidalinimo karu.
Nuodėmės kelias digliuotas. Ačiū, šventasis tėve.
Pajunk savo rankas pastangoms.
Šitas karas pasibaiks.
Ir vergovės tamsa, prarijusi mus,
visiems laikams išnyks nuo žemės veido.
Reformų namai. Pragaro vartai. Blekvolas Ailendas. Niujorkas.
Antraisiais karo metais.
po miestą marširavo airių brigada.
Niujorkas buvo pilnas įvairių genčių ir tautų.
Ir karo vadų. Turtingų ir bėdnų.
Linkolnas visus baltuosius pavers vergais!
Niujorkas išstoja iš sąjungos.
Tai buvo ištikruju žiaurus miestas.
Kai, galbūt, praeities miestas.
Ei, vaikinai,
eikite muštis dėl savo juodasnukių draugelių.
Galite atgal nebegrįžti. Mes nepraleisim progos.
Niujorkas turi išstoti iš sąjungos.
Jūs norite išgelbėti tuos purvinus nigerius?
Palaukite. Ačiū, Bili! Niujorkas išstoja iš sąjungos. Sąjunga yra.
Grįžkite į savo prakeiktą Afriką!
Mano pasipiktinimas iššaukė naują žingsnį šalies vadovavime.
Pirmas pašaukimas į armiją Sąjungos istorijoje.
Tu reikalingas šalei! Susidorosim su nigeriais.
Airių viešpatavimas. Kol šiauriečiai pasirodo pietuose,
airiai užima Niujorką.
Kas ten, Amerikos Baltoji Akcija? Mes gaunam airių baržas.
Kai atvyko airiai, miestas karščiavo.
Nuo didžiojo bado laikų nebuvo
tokio laivų antplūdžio, atplaukiancių į miestą.
Ne visi sutiko šiltą priėmimą.
Grįžkite i airiją, purvini sutvėrima!
Kad jūs nusproktumėt!
Jūs atplaukėt ryti musu duonos!
Aš nusileidau upe tik dvi mylias nuo Chel Geito
bet visi priėmė mane kaip imigrantą.
Kodėl gi ne?
Niujorke buvo tūkstančiai akcentų...
tame tarpe ir mano protėvių. Viskas buvo kaip ir anksčiau.
Būkite prakeikti, bjaurybės!
Eminą - į prezidentus! Atiduokit jam savo širdis!
Sveikas atvykęs į Ameriką, sūneli!
Tavo sunki ir pavojinga kelionė baigėsi.
Balsuok už Temenį!
Sveikas atvykęs į Ameriką! Balsuok už Temenį!
Demokratų politinės visuomenės salė.
Niujorkas dievino Viljemą Tvidą ir jo nekentė.
Dauguma iš mūsų, kurie stengėsi tapti vagiu
negalėjo juom nesižavėti.
Mano kolega, džentelmenai.
Ačiū, už tai, kad atėjot.
Dar vienas draugas, ponas Tvidas?
Pone! Prašau jūsų! Atsiprašau?
Manau, juos jūs baidote.
Na ir kas?
Tomas MakGloinas visada buvo airiu.
Penki Kampai!
Žmogžudžių Alėja. Lavonų skylė.
Pragaro vartai.
Kančios apsivalančios ugnyje, o, sergėtojau!
Įsižiūrėkit į šito berniuko veidą.
Alkis ir parakas paliko ant jo savo antspaudą.
Ir ko kito galima tikėtis no šio
Dievo užmiršto, paskendusio šioje nuodėmės ir nepritekliaus vietoje.
Šventieji tėvai važiavo čia kiekvienais metais ir skaitė pamokslus.
Senoji aludė "Šventojo Ostrijaus Relio Misija"
Bet kiekvienais metais buvo tik blogiau.
Ir atsilieps vyram ir jų žmonom!
Eik velniop!
Leiskit praeiti!
Kiekviena diena mane tiesiog veda iš proto tas besaikis, ...
tūkstančiai airių lipimas į krantą
Aš bandau sukurti politinį pagrindą.
Aš jus pastebėjau. Įdomu.
O jūs mane pastebėjot?
Žinoma!
Kaip aš galėčiau nepastebėti pirato,
puolančio kiekvieną laivą, karas be baimės ir pastangų.
Man malonu pridėti savo kuklias patrankas
prie jūsų galingos ginkluotės svetingoje Amerikos žemeje.
Malberio gatvė.
Dievas sukūrė viską: ir sausumą, ir vandenį, ir Penkis Kampus.
kaip penkis pirštus ant rankos.
Kai aš sugniaužiu pirštus, gaunasi kumštis.
Ir aš galiu, kada tik panorėjęs, atkišti prieš jus.
Aš suprantu jus, bet mes kalbam apie skirtingus dalykus.
Aš kalbu apie visuomeninę pareigą, apie atsakomybę prieš žmones.
Mokyklas ir ligonines, kelius, specialias struktūras.
Apie gatvių remontą ir tvarkymą. Apie dalykines įstaigas ir tvarką salonuose.
Šventas Michailai Arkangelai...
Apgink mus mušyje.
Tapk mūsų gynėju nuo velnio užpuolimų ir bausmių.
Gatvių tvarkymas, infrastruktūra, šiukšlių išvežimas.
Štai ką gali padaryti pinigai, investuoti į miesto biudžetą.
Su jūsų pagalba žmonės galės suprasti, kad Temenio šeima
pastoviai seka kur išleidžiami mokęsčių mokėtojų pinigai.
Būtent todėl, mane taip džiugina sąjunga tarp mūsų galingų struktūrų.
Jūs kalbate apie fizinę prievartą.
Reikia, kad jūsų jėga atitiktų mūsų įkvėpimą.
Jūs norite, kad mes įvestume tvarką?
Dieve, ne! Tai policijos reikalas.
Ne, įstatymas aukščiau už viską.
Ypatingai jis griežtas tiems, kurie jį pažeidinėja.
Duok man jėgu padaryti tai, ką aš privalau.
Tu kas?
Nesinervok. Aš paklausiau kas tu ir ką tu čia veiki.
Aš tiesiog užėjau čia, kur man reikia.
Pažiūrėk kas jo kišenėse, Džimi.
Klausykite, vaikinai, aš ištikruju nenoriu muštis.
Nenori muštis?
Neverk, sūneli. Tai net gi malonu.
Nežudyk mane.
Iš kur tai pas tave?
Aš juk sakiau, kad aš nenoriu muštis!
Kodėl ne?
Žiūrėk, kaip jį išpuošė.
Tu šventojo tėvo sūnus?
Klausyk, tu! Pasitrauk nuo manęs!
Kad daugiau man akyse nesirodytum!
Nepergyvenk. Aš tiesiog noriu tau padėti.
Ką?
Aš sakau, kad noriu padėti.
Tu juk tuomet bėgai nuo vietinių?
Tai tuomet tu man padėjai?
Taip. Aš maniau, kad tave užmušė.
Mane tiesiog ilgam uždarė. Tu nežinojai?
Nežinojai?
Aš mėginau bėgti.
Kokius aštuonis kartus.
O ką tu čia vėl veiki?
Aš ilgėjausi šių vietų.
"Torio" vyrukai.
Penki Kampai. Tikras rojus! Čia visada taip linksma?
Kokios čia gaujos dabar?
Sulaužytos Nosys ir Nakties Angelai.
Sudužusiu Laivų Piratai,
Kruvinieji kiniečiai iš Šanchajaus,
Dendis-žudikai.
Bet kol kas visų kiečiausi kiniečiai.
Kaip čia su merginom? Jų čia pilna.
Tiesa, jų kūnai - - ne vienintelis prasimanymas.
Šaunuolis.
Čia daug nuskriaustųjų
Ir tokių, kurie jais apsimeta.
Yra vaikinų iš Senojo Pasaulio,
jie nori čia įvesti savo tvarką.
Dievina muštynes su policija.
Žinoma, yra cigonės, Nakties Angelai.
Jie darbuojasi juvelyriškai.
Tiesiog auksinės rankos.
Užtenka su jomis šnektelti
ir tu jau įkliuvęs.
Velniai žino, bet kai kada jos nuspėja ateitį.
Trumpiau, čia ir muštynės ir reginiai.
Klasiška vieta linksmiems vyrukams.
ir kišenvagiams.
Kiekvienas sau užsidirba pragyvenimui.
Pilna azartiškų žaidimų.
Nuo kortų
iki tarakonų lenktynių. Viskas sukaupta.
Mūsų šalis turėtų kreiptis į europietiška tvarką.
Ištikimi amerikiečiai.
Jie save vadina kolonija, o ištikrųjų spaudžiasi kampuose,
ir verkia senos geros Anglijos.
Čia kas nors prisimena apie šventą tėvą Veloną ir Užmuštus Zuikius.
Neištark šito vardo.
Šitose vietose jis miręs.
Jis čia už įstatymų.
Tu nori pasakyti, kad tie tikrieji gyventojai
švenčia savo pergalę
jau šitiek metų?
Taip?
Teisingai.
Su tuom jau visi susitaikė.
Niekas neišdrįs
ir galvos pakelti.
Žiūrėk kur eini, vaikine!
Nelabai mokate pradėti pokalbį.
Na, tai nevisai taip. Mes svarstome.
Ir taip, džentelmenai, palieku jus Viešpačio meilei ir geraširdiškumui.
Džo, sakyk, ji nuostabi, kaip rytmetinė žvaigždė.
Tavo vietoje aš pasitikrinčiau savo kišenes.
Galiu lažintis, ji ištraukė iš tavęs maišelį.
Dėl visa ko patikrink kišenes.
Taip, aš tiesiog leidau, jai jį paimti,
kada ji šalia manęs, tai įvyksta dažnai.
Tiesa?
Taip.
Penkiuose Kampuose mylėjo ugnį.
Liaudis dievino pasityčioti iš policijos,
surenkdami neitikėtinus reginius.
Policija griebdavo kas tik papuldavo ir visada buvo pasikėlusi.
Bet kariauti su gaujomis niekam net į galvą neatėjo.
Visi raudoni, o kur mėlynučiai?
Mieste buvo 37 gaisrinės.
Ir visos jos pešėsi tarpusavyje.
Gaisras!
Stok! Išvyniok šlangas.
Šlangas, aš pasakiau! Visi pirmyn!
Talžykit juos, vyrukai!
Visi pirmyn!
Jie mušis iki paskutiniųjų.
Nejaugi nieks nepadės?
Dabar ne tas galvoje.
Tai jums ponia.
Jei kas atsitiks, kvieskite Temenio brigadą.
Bet dabar jūs juk neišvažiuosit? Mano namas dega! Ten brangenybės.
Palauk!
Gal nori padėti? Kokio velnio?
Kai kas yra. Varom iš čia.
Jūs laukiate, kada šitas namas visiškai sudegs?
Reikejo iškarto kviestis penktąją brigadą.
Manote, kad tik jūs vienas
mokate gesinti gaisrus?
Mano vyrukai tai daro geriausiai už visus.
Jie kiekvieną dieną turi manevrus. Jie tiesiog žvėrys.
O mano?
Pirmyn!
Pastovėsim už gimtuosius Penkis Kampus!
Tegul sudega visas mėšlas, mes neturim vietos kekšėm ir šlykštynėm.
Ne purviniems maištininkams!
O kam visa tai?
Kad įerzinti kitus. Negalvok apie juos.
Vyrukai, užteks! Meskit viską, važiuojam.
Vistiek jau nebeišgelbėsim!
Ką? Ką jūs darot?
Tai juk mano namas!
Džo, kur tu, padėk! Džoni!
Gelbėkit! Gelbėkit! Gelbėkit!
Kelkis, Džoni, kelkis!
Mesk šitą mėšlą.
Štai, turbūt, ir viskas kuom mes galėjom padėti.
Ten užrašyta "Pagaminta Amsterdame"..
Jūsų namas didelis.
O tau kas?
Tikras mėšlas. Dar yra?
Viskas?
Viskas.
Vaikinai, jūs turit suprasti.
Mes duodam tik trečdalį kainos.
Likusieji valdžiom ir tikriesiems gyventojams.
Mes su gaujomis neprasidedam, bet, atrodo, jie ir ne jūsų skoniui.
Na kaip, sutinkat? Pritariat?
Pritariu!
Kam man pritarti? Daiktai patys kalba už save.
Šunyti, prilupsiu tave!
Iš pradžiu atsiskaitykit su manim, o jau paskiau tarpusavy.
Aš atėjau to, kas man priklauso.
Taip, pažiūrėkim.
Taip ir maniau, nuo šito aukso visa šalis gali nueti velniop
Visada taip sakiau
... ir nemėgau, kada tie barškaliukai atveždavo i Penkis Kampus.
O, taip. Aš tai neseniai mačiau ant ponios Molrein.
Mes būsim laimingi, jeigu tu viską atiduosi pagal nurodymą.
Mums juk priklauso nedidelis procentas?
Ne mano melodija.
Ačiū, vaikinai.
Ir neieškokite nuotykių ant savo subinės.
Kiekvienais metais vietiniai pažymėdavo mano tėvo mirties diena. Iš metu į metus.
Tuom užsiėmę kiniečiai. Jie turėjo savo įstatymus.
Tie kinukai slėpėsi geriau už mus.
Reikejo atiduoti laišką su priesaika ir būti pasirįžusiam išgerti ugnies stiklinę.
Po to užeidavo tamsa.
ir nieko nelikdavo, kaip tik žiūrėti.
Degtukų turi?
Kaip įprasta?
Ko klausineji?
Vaišinkis.
Ačiū.
Ir taip, pradedam laukinių ir siaubingų žvėrių mūšį.
Darykite savo užstatus!
Prieš jus negailestingi kovotojai, laukiniai gyvunai.
Pasiruošęs?
Taip.
Išleisk!
Kur tu, vaikine?
Reikia sumokėti, pagal sąskaitą.
Nejaugi.
Neatiduosi man? Aš perduosiu.
Ne, ačiū, tai jau būtų per daug.
Nori, kad aš tau trenkčiau?
Užteks.
Sveikas atvykęs.
Štai viskas, ką aš beturiu, pone.
Drauguži,
iš kur tai?
Iš sudegusio namo, pone.
Tu!
Nereikia arčiau!
Jis atvirai pažiūrėjo man į akis
ir tai jį gerai charakterizuoja.
Žinoma, Bili, aš žinau
jūs puikiai žaidžiate kortomis ir netik.
Laimejimas kainuoja daug tik kai žaidi
su tikrais džentelmenais.
Nepradėk taip nervotis, Bili.
Aš iš smulkmės nelošiu.
Prašau tavęs, daugiau taip nerėk kai susivoksi.
Aš myliu žmones, pasiruošusius sudegti už vėliavos garbę.
Kodėl neišgėrus mineralinio? Kažko darosi karšta.
Prieik, vaikine, aš tau kai ką pasakysiu.
Už trijų savaičių į mūsų uostą
atplaukia geras krovinys.
Būk prieplaukoj prieš dieną iki to.
Gal kas ir apsiriks.
Supratai.
Eik.
O tu
tiesa, kaip tavo vardas?
Koks vardas?
Amsterdamas, pone.
Amsterdamas?
O aš - Niujorkas.
Tu ką čia pirmą kartą?
Nežinai, jog už tai, kad palaikau tau kompaniją, reikia mokėti.
Išvesk savo drauguži, vaikine.
Panašu, kad aš dovanoju jam gyvenimą.
Dar truputį šalia švyturio. Tyliau, tyliau, toks rūkas.
Kad tik pataikius. Tyliau gi! Pasilenk!
Niekada nemėgau mūsų uosto nakties rūke.
Čia pastoviai atplukdydavo nelaimingų jureivių lavonus.
O jūs motinos, pačios atpažinsit savo sūnus.
Tiesa, čia tiek grabų.
Motiniška širdis jums pasufleruos. Nesijaudinkit, mes jums padėsim.
Jūs jį rasit.
Būtinai.
Buvo liūdna. Susiimkit.
Bet mes turėjom savo reikalų.
Ko spoksai, geriau jau padėtum.
Eik ten.
Kas per velnias?
Džimi, žiūrėk!
- Džeindžeri, pridenk!
Reikia nors ką nors į krantą pristatyti!
Aš pažiūrėsiu.
Dieve, panašu kad visus užmušinėjot.
Jau įkirėjo
visos tos žmogžudystės jūroje.
Gerai, einam iš čia.
Greičiau!
Čia nebėr ką daugiau gaudyti.
Pasiplaunam, vaikinai.
Kokio velnio tas durnius rėkia?
Kam jis reikalingas?
Pašalinkite jį.
Aš sakiau nemažiau penkiolikos.
Šviežiai? Keturios valandos, kaip pristatyta.
Dinkstam, vaikinai.
Žvėriškos žmogžudystės. Lavonus parduoda medikams.
Naujos muštynės Penkiuose Kampuose.
Kas čia didelėmis raidėmis?
Tai reiškia labai žiaurūs.
Aš klausiu ne reikšmės, o kaip tai skaitosi.
Žvėriškos.
Žvėriškos?
Geras žodis.
Naujos muštynės Penkiuose Kampuose.
Yra kuom pasididžiuoti.
Ačiū.
Pastebėkit, tai taip malonu... to nekiekvienas užsitarnauja...
Jūs palikote laivą be nieko.
Tai džiugina.
Bet reikalingas periodiškumas
Kūnas palieka žemėje
iki tol, kol
kol nebus pašauktas prisikėlimui.
Ir du tokie kūnai, sūneli, iš airijos.
Taip, vyrukai?
Ar jūs neįvertinate mano religinio praregėjimo?
Gal jie tiesiog du kapų kauburiukai?
Mane vadino įvairiai, Ponas MakGloinas.
Bet taip mane niekas nevadino.
Kaip jūs pasakėt?
Kapo kauburys.
O ka tai, velniai griebtų, reiškia?
Gal būt, jūs, kaip vyriausias draugas, pasakysit?
Taip vadina tai, ką įgauna
gyvas ir miręs.
Bet tai, kaip jis atrodys
priklauso nuo to, kaip kiekvienas elgiasi per savo gyvenimą.
Na gerai jau.
Užteks filosofuoti.
Tai reikia suprasti.
Jeigu jūs būtumėt pasakę, kad aš
Taip jus būtų galima pavadinti.
Taip, tave galima pavadinti įvairiai.
Bet jūs norėjot mus pavadinti nenaudėliais?
Tarkim, kad taip.
Tuomet pereikim prie reikalo.
Žinai, su kuom tu nori kautis, vaikine?
Statau už vaikiną.
Jis man patinka.
Na gi!
Na gi, MakGloinai, jis tik pacanas!
Sek jo kairę, MakGloinai!
Užteks, aš pasakiau, užteks.
Ką tu dabar pasakysi?
Aš pasakiau užteks.
Nutempkite jį.
Pakanka.
Tu laimėjai. Einam. Užteks su juo.
MakGloinai? Metus neapgausi. Štai anksciau tu jam nosį būtum nusukęs.
Tau nevertėtų liesti šią temą, Bili.
Gal man tau ausis nurauti, arba išviso palyginti tau galvą?
Sriuba gausis neblogesnė, negu iš kiaulės galvos.
Tokia makaulė betkokią sriubą sugadins, Bili.
Niekis, mano pilvas viską virškina.
Iš galingojo MakGloino
padarė sumuštinį.
Septintą dieną
Viešpats atkreipė savo dėmesį į Angliją
ir atpjovė pačią geriausią jos dalį
taip atsirado Airija!
Neliūdėk, sūneli.
Aš neliūdžiu, pone.
Aš čia išaugau.
Tiesa, aš mažai ką prisimenu apie vaikystę. Aš tik neseniai iš prieglaudos.
Ir kokioje prieglaudoje tave taip drąsiai išmokino peštis.
Kerio prieglaudoj.
Bet mane daug ko išmokino. Pavyzdžiui, kalbos.
Mane taip pat auklėjo panašioje įstaigoje.
O dabar viską, ką tu matai aplinkui,
priklauso man viename ar kitame laipsnyje.
Elgetos, berniukai, laikraščių nešiotojai, smulkūs vagišiai
daugelis iš kuriu jau yra rojuje, parduotuvių ir rūsių plėšikai
kontrabandininkai ir vagys uoste, artistai
aktoriai, žydrosios ir parsiduodančios mergaitės
visi jie man skolingi, visi moka
todel kad aš visiems padėjau atsikelti ir atlaikyti audrą.
Taip, Rojau?
Dar ko.
Ponai! Stokite į armiją! Ateikite pas mus!
Boikotas šaukimui! Savanoriai, sakykim "NE!" šaukimui.
Pasitarnaukite šaliai! Visi į šaukimą!
Geras maistas, geras užmokęstis, geri draugai.
Mums reikia 30 tukst. savanorių
Piniginis pasitenkinimas kiekvienam - 677 dolerių.
Perskaitykite atmintinę.
Visiems ačiū. Kas užsirašo?
Maitinimas tris kartus dienoje.
Tris kartus dienoje. Jaunas žmogau,
paimkite atmintinę
ir pasitarnaukit savo šaliai.
Triskartinis maitinimas, džentelmenai!
Tai, ką jūs perskaitysite, jus sudomins.
Kur tu beitum, visur kalbėjo apie šaukimą į armiją.
Taip, buvo galima išsipirkti už 300 dolerių.
Bet kas iš mūsų turėjo 300 dolerių?
Mums tai buvo, kaip tris milionai.
Verbuotojai prisibijojo gangsterių
bet ir mes buvome tikri
kad karas
niekaip nepalies Niujorko.
Labas rytas, pone.
Tu!
Nedrįsk su manim susidurti.
Tu atvirai!
Aš juk pasakiau, eik šalin nuo manęs.
Atsiprašau.
Viskas vietoje?
Atrodo, taip.
Ka gi, palieku jus Viešpačio meilei ir geraširdiškumui.
Būtent taip.
Purvina žiurke!
Oi, atleiskite.
Leiskite man.
Aš labai jums dėkoju, pone.
Visada džiaugiuos padėjęs.
Jūsų toks mielas veidas
aš, atrodo, kažkur jus mačiau. Gal būt, pratęskim mūsų pažintį?
Tai priklauso nuo to, ką jūs kalbėsit.
Aš nebūsiu perdaug netaktiškas,
jeigu pavadinsiu jus pačia gražiausia mergaite Niujorke!
Tiktai Niujorke?
Tai mano sustojimas.
Ar galėčiau su jumis truputį pasivaikščioti, mano mieloji avele?
Tai būtų perdaug atvirai, pone.
Kiekvienai moteriai mes turėjom savo pravardę.
Kampinė - kekšė, stovinti ant kampo
ir padedanti plėšti parduotuves.
Rudeninis lietus - kišeninė vagišė bažnyčiose.
Lipdukė - mergaitė-koketė, švarinanti jūsų kišenes,
kol jūs ja žavitės.
Dženė buvo Dubinka,
aukščiausios klasės vagišė.
Ir chamelionė.
Ji išeidavo į gatvę kekšės apdaru
o po to grįždavo
į turtingą namą pro juodajį įėjimą
ir persimainydavo.
Chamelionu buti visai nepaprasta. šitam reikia talento.
Grąžink mano medalioną!
O, Dieve!
Daugiau taip nedaryk.
Aš juk pasakiau, nedaryk!
Grįžk į savo Penkis Kampus
ir neversk mane kviesti apsaugą. Prisiekiu Dievu, kitaip tave papjausiu!
Gerai.
Na gi.
Ir padarysiu.
Na gi!
Atiduok man mano medalį.
Greičiau.
Aš nežinau, katras tavo.
O kas, jeigu paimčiau visus?
Taip ir maniau.
Pasivaikščiosim, truputelį avele?
Įsivaizduok, kiek mes galėtume užsidirbti drauge.
Ar mes tiktume viens kitam?
Taip, bet man atrodo, kad tu per daug grubus tokiems reikalams.
Be to, aš dirbu viena.
Viena?
O kiek tu atsegi Mėsininkui?
Aš? Nieko.
Nieko?
Mes turim ypatingą susitarimą.
Aš daugiau nenoriu tave matyti!
Ir nepergyvensiu!
Kas kemša kišenes, kas stengiasi į Vakarus
ieškoti Pažadėtosios žemės.
Svajojant nors akies krašteliu, pamatyti laimės atspindį.
Amerikos atspindį.
Gal būt, tame bėdnume yra geradariškumo grūdas, panelė Skemerchorna?
Kartais iki mūsų teikdavosi ir kiečiausi pasaulio gangsteriai.
Skemerchornų šeima buvo viena iš seniausių Niujorke.
Jie nevaldė miesto...
Bet jų klausydavo.
Žinoma, šiandien netinkama diena,
kad peržiūrėti Bronksą visame jo gražume...
Blogai tvarko gatves,
Visur šiukšlės. Sąlygos, tiesiai šviesiai, nesvarbu.
Mane tai jaudina truputį mažiau, negu mūsų saugumas.
Aš tikiu, kad konsteblio kompanijoj mus
negresia joks pavojus, brangusis.
Visiškai teisingai, madam. Žiūrekit!
Einam toliau?
Ir jūs nebijote juos čia palikti?
Visiškas saugumas, kaip banke, pone Grili.
Dėl visa ko jie ne mano.
Šitas žmogus girtas?
Dievas su juo, neverta bijoti, panelė.
Gera dienelė, Molreinai.
Gera.
Ekskursija?
Greičiau supažindinimas vietoje.
Leiskite pristatyti.
Skemerchornų šeima, atskirai pristatyti
ypač tave, Džekai.
Šeimininkas Skemerchornas ir dukra,
Šeimininke Grili.
Grilis.
Malonu, prisiekiu garbe, pone.
O čia mūsų draugas.
Aš Viljemas Katingas.
Kaip sekasi, pone Katingai?
Iki šiol labai gerai, ačiū.
O, jums?
Kvepalai "Apelsinų sodas". Kaip malonu.
Pone Katingai čia kaip...
Kokia kalba! Jis galetų padaryti scenoje karjerą.
Penkiuose Kampampuose jis panašu kaip ir
lyderis.
Taip, jis - lyderis, ponai!
Pone Grili!
Mes džiaugiamės galėdami jus pasveikinti
Penkiuose Kampuose.
Sveiki atvykę į mūsų gatves,
ir jūs įsitikinsite, kad čia saugu.
Aš juk sakiau, čia ramu.
Ačiū, Bili. Eikim!
Štai jums ir banditai.
Tik pamanykit -
tvarkingi žmonės.
Jis čia viską žino.
Nesakykit, pone, jis čia gyvena.
Eikim, ne mes tai sugalvojom.
Aš niekada nemėgau atsitiktinių susirėmimų.
Mūsų durniukas Džekas
padeda jų išvengti.
Džiaugiuos galėdamas pasveikinti vietinių atmatų karalių.
Būk sveikas, Bili.
Vyruk, nepastebejai, kad čia jau seniai nėra atmatų.
Kadanors susitiksim.
Kada nors. Gerai pasakyta.
Šitas tavo naujokėlis?
Dar vienas iš tų, kuriuos bandau
pastatyti ant kojų ir priimu į savo glebį.
Ei!
Netyčia, sūneli.
Nėra problemų, vyrukai!
Aš Mėsininkas, bet mes darome viena reikala su kariškiais.
Mes liejam kraują,
atpjaunam audinius, organus.
Aš mėgstu dirbti su kiaulėmis.
Nepatikėsi, bet jos taip panašios į žmones.
Juos taip pat reikia užmušinėti.
Teisingai?
Labai.
Tai - mamai.
Imkite. Telaimina jus Dievas.
Ir tave.
Tai mano mama.
Aš taip ir pamaniau, Bili.
Čia - kepenys,
inkstai, širdis.
Čia - gimda. Jeigu čia smogtum, pilvas apsipiltų kraujais.
Lyg taip reiktų.
Mirtinai.
Pabandyk tu.
Nebijok.
Didysis mūšis. Tikrieji gyventojai nugali atėjūnus.
Niekada nemaniau, kad žmogžudystė gali suteikti tiek džiaugsmo.
Gerai.
Tegul išteka kraujas.
Štai taip.
Galiu gabaleli atpjauti?
Na gi.
Aš moku tūkstančius dolerių, kad būtų ramu.
10% tavo, Bili.
Užsiimkit pagaliau reikalais!
Ačiū, džentelmenai.
Štai taip pas mus tvarkomi reikalai, ponai.
O čia kas dar toks, Bili?
Ačiū, berniukai.
Geros dienos, pone.
Tu kažko nuliūdęs?
Bilis tave pamilo, o tu nori ji užmušti, drauguži.
Tik manim nepasikliauk.
Atleisk.
Praėjo 16 metų.
Aš tiesiog noriu prasimušti sau kelią į viršų.
Taip, kaip ir tu.
Bet jei tu sugalvojai kažką geriau...
Ne.
Bili, užteks.
Sakoma, kad aš negaliu susitvarkyti su šitais prakeiktais nusikaltimais.
Gerieji miestiečiai mane užveikia.
Prašo, kad išsiaiškinčiau, kas vyksta mano Kampuose.
O ką man daryti? Eiti gaudyti nusikaltėlius?
Mano tai darbas?
Ką tu sugalvojai?
Mano manymu
reikia ką nors pakarti.
Ką tokį?
Nesvarbu ką. Kokią nors smulkmę.
Smulkius vagišius, kuriuos neypatingai žino.
Kiek?
Tris, keturis.
Tai kiek.
Keturis.
Stokis! Tu nuteistas teisėtai
už veidmainystę, triukšmavimą,
vagystę, orgiją ir girtuoklystę
dvasingumo užmušimą ir pastovų mūsų gerosios visuomenės kiršinimą.
Greit pakars?
Nemėgstu išverstskūrių.
Tai mano senas draugas.
Kaip sekasi, Artūrai?
Nieko, neblogai.
Šitas vyrukas šiomis dienomis užvertė MakGloina.
Tikrai.
Tu kaip į šventę apsirengei, Artūrai.
Džiaugiuos tave matydamas, Bili. Tikiuosi, tu sveikai jauties.
Savo maldomis.
Geras medalionas. Iš kur gavai?
Tai mano motinos.
Pusė dolerio.
Tiks.
Aš visada tave mylėjau, Artūrai.
Atleisk mums, Viešpatie, ir išsaugok mumyse prisiminimus apie Senajį Pasaulį.
Ar čia mano sūnus? Kur mano berniukas?
Nežiūrėk.
Lik sveikas, mano berniuk.
Juk aš niekada nesukčiaudavau
ypač kortose.
Tesutinka mane Dievas kaip draugą!
Tą pačią naktį laidojo pakartuosius ir linksminosi.
Penki Kampai visame gražume.
Ryte linksmybės, vakare šokiai.
Nepergyvenk, toks tas pasaulis.
Nieko nepakeisi, visi juokiasi. Taip, bet nevisiems linksma.
Iš kur tau žinoti.
Ar nepaaukosit? Amžiais Dievo melsiu.
Tu kariavai?
Taip, pone, man sužeidė ranką.
Atleisk, kad nedaug.
Ačiū, pone.
Ponios ir ponai! Mes džiaugiamės matydami šitiek jaunų veidų
pirmuose šokiuose, surengtuose mūsų misijos.
Taip, yra į ką pažiūrėti.
Mes pagarbiai atsižvelgiam į visus krikščionis
ir ypač džiaugiamės sveikindami Romos katalikų bažnyčios
mūsų brolius katalikus.
Panelė... eikit su manim.
Iš karto? O čia nieko. Tuoj prasidės šokiai.
Leiskit pasveikinti jus ir visus šventuosius.
Labas vakaras, šventasis teve.
O jis nieko, jei jį perrengus.
Labas vakaras, šventasis tėve.
O, prašau atleiskite.
Panelė...?
Everdina.
Panele Everdina.
Ir taip, ponai. Čionai, jeigu ne prieš.
Ačiū.
Atidaryk, pakelk veidrodį.
Tik į veidrodį.
Šitą.
Karalienė padarė savo pasirinkimą.
Pone
jūsų dama!
Ateikite į mūsų bažnycia. Pamaldos 6.
Eikit velniop.
Ir ką tu darai?
Šoku.
Kokio velnio tu mane išrinkai?
Ne tavo reikalas.
Gal pasakysi?
Atsiprašau.
Aš blogai šoku.
Tiesiog sek paskui mane.
Aš niekada anksčiau neidavau į šokius.
Nežiūrėk po kojomis.
Ir prispausk mane prie savęs.
Taip?
Taip.
Kodel tu nešokai su Džoniu.
Todėl kad
man jis nereikalingas.
Dieve, kas su manim?
Palauk.
Ką?
Palauk.
Kaip jį nuimti.
Tai ilgai užtruks.
bet prieš akis visa naktis.
Ką gi, aš vistiek jį nuimsiu.
Aš būčiau turėjusi vaikelį.
Jį išpjovė.
Atleisk. Vskas normaliai.
O tu turi randų?
Vieną ar du.
Kas tai?
Tai?
Dovana nuo pono Katingo.
Dovana?
Dovana.
Gimimo dienos progai?
Ne.
Tu jam atsidavei?
O tai ne tavo reikalas.
Ir nesakyk, kad pyksti ant manęs.
Ne, aš tavęs nekenčiu.
Na ką gi, tu toks pat, kaip ir visi vaikinai.
tik paprastai jie tai sako po to.
Aš neturiu ką veikti
su Mėsininko kekše.
Statau 15 ant 1, kas palaiko?
15 ant 1!
50 ant 1.
Visi dirbom Mėsinikui.
Mes buvom pasiuntinukai
uždirbdavom jam pinigus
dirbom
už ačiū.
Visi išeina iš kontrolės, pone.
Net gi Tvidas.
Mūšis baigtas.
Net gi aš.
Savo tėvo sūnus.
Kas čia per velniava vyksta?
Atleisk, Bili.
Vyrukai negali nuspręsti,
kas laimėjo.
Reikia sustabdyti šias peštynes.
Eik, vaikine, susitvarkyk su ožiais.
Nesupratau, su kuom susitvarkyti?
Tavo paties makaulė turi virti.
Kokio velnio
tu neiškvietei policijos?
Juk, iškviečiau
bet čia visiškas šūdas, nieks neklauso.
Tai ne mano reikalas.
Baik!
Dėjau ant tavęs!
Viskas už tavo saskaitą.
Aš taip supratau, reikia susitvarkyti
visame mieste.
Taip, vaikine, visame mieste.
Ir ką už tai gausiu?
Laimėtojas... po 75 raundų.
Džiaugiuosi jums pristatydamas žmogų-kalną
laimėjusį šioje vertoje kovoje.
ir iškovojusio herojaus laurus,
dėka mūsų gerojo pono Viljemo Katingo rūpesčio!
Ir jo jaunojo asistento.
Tu ant arklio. Tau patinka?
Rodos neblogai.
Aš džiaugiuosi.
Ir taip, ponai, laukiu jūsų vėl.
Skubu pranešti, kad mūsų programoje lengvo svorio kovotojai.
Pas mus ne tik jėgos muziejus,
tiesiog malonumu Brodvėjus, bebaimių ir nepriekaištingų karių galerija.
Visada nemalonu, kai supranti
jog papuolei į drakono nagus.
Tačiau iki tol apie tai negalvoji.
Čia gimsta mūsų šalis, pone Katingai.
Į pasaulį ateina amerikiečiai.
Aš nematau čia amerikiečių. Vieni imigrantai,
pasiruošę papjauti viens kitą už grašį
ir kariauti dėl apgailėtinų nigerių
ir srėbalo.
Jie niekam netinka.
Tai balsai.
Sakai, balsai?
Jie pasiruošę balsuoti nors ir už arkivyskupą
duok jiems tik pinigų
ir jie prabalsuos net už velnią.
Mes nepajėgūs susitvarkyti su airiais.
Bili, įvesk čia tvarką.
Grąžink visus prie darbo. Moku kaip įprastai.
Tegul visi balsuoja už mane.
Kai mane išrinks, tu gausi dvigubai.
Mano tėvas atidavė savo gyvenimą
kad ši šalis taptų tokia, kokia ji yra.
Mes sumušėm britus ir niekada neužmiršim liepos 25 mūšio
ir aukų pasidalinimo kare.
Tu nori, kad aš tau padėčiau tapti išrinktuoju?
Tu man šlykštus
tau nusispjauti ant šalies, už kurią aš kovoju.
Nori mane nupirkti, kaip šitą purvą
už smirdančią nuosavybę ir srėbalą?
Tau nėra lygiu muštynėse, Bili, aš tai žinau
bet negalima visą laiką muštis.
Aš žinau kada sustoti.
Tu liausies.
Ką pasakei?
Aš pasakiau, kad tu negalvoji apie ateitį.
Tik ne apie ateitį.
Ir taip, džentelmenai
Šis parašas tave paverčia mūsų draugu.
Dabar jūs galėsit, kaip ir mes, garbingai pasitarnauti savo šaliai.
Sekantis.
Štai čia, Jūsų vardas ir veiklos sritis.
Vaikine, nepergyvenk, maistelis triskart dienoj.
Vaikine, laikyk paraką sausai. Sekantis!
Kur mus dabar?
Girdėjau, į Temenį.
Pasitarnauk savo šaliai.